Satyarthi var nylig i Washington for nok en gang å minne verden om barnearbeid globalt. Han la tydelig vekt på fagforeningenes rolle, og ikke minst kraft, i kampen mot barnearbeid.
– For å kunne realisere og oppfylle FNs bærekraftsmål om å beskytte barns rettigheter, er fagforeninger og arbeiderrepresentasjon helt sentralt, sier Satyarthi i et intervju til nettstedet Solidarity Center.
Den indiske menneskerettighetsforkjemperen Kailash Satyarthi har jobbet for barns rettigheter siden tidlig på 80-tallet. Han er president i Global Campaign for Education i hjemlandet India, og hans organisasjon Bachpan Bachao Andolan, er en del av det lokale ressursnettverket Local Resources Network(LRN), og en av IEH sine samarbeidspartnere i India.
Sterke fagforeninger kan bidra
– Verden vokser i rekordfart, men til tross for alle mulige teknologiske framskritt og stor global rikdom, er vi ikke i stand til å beskytte våre barns frihet. I dag er 168 millioner barn i arbeid. 5,5 millioner av disse barna er slaver. Sterke fagforeninger kan bidra til anstendige arbeidsforhold for foreldrene, og på den måten beskytte barna, sier Nobelprisvinneren.
Sentral i viktig ILO-konvensjon
Kailash Satyarthi besøkte Norge allerede i 1997. Det var starten på et prosjekt hvor han samarbeidet med LO, en av IEHs stiftere, om utbyggingen av det første jentekollektivet for tidligere barnearbeidere. Kailash Satyarthi var også sentral i 1999 da den internasjonale arbeidstakerorganisasjonen ILO vedtok Konvensjon nr. 182 om forbud mot – og umiddelbare tiltak for å avskaffe de verste former for barnearbeid.
Organisasjonen han leder har befridd tusenvis av barn fra forskjellige former for tvangs- og arbeidsslaveri. Organisasjon Bachpan Bachao Andolan og Kailash Satyarthi har også sørget for at over 85.000 tidligere barnearbeidere får gå på skole og er blitt rehabilitert tilbake til samfunnet. Kailash Satyarthi har også etablert «Goodweave» – en anerkjent sertifsering på barnearbeid. «Goodweave» er et fullverdig medlem av ISEAL – en sertifiseringsordning hvor blant annet Fairtrade, UTZ, og Rainforest Alliance er med.
Antall barn i arbeid har gått ned med en tredjedel de siste femten årene – men interessen for tema har dalt. Nå mener Satyarthi vi må se på sammenhengen og hva som faktisk må til. For når arbeiderne ekskluderes fra grunnleggende arbeidstakerrettigheter som retten til fagorganisering, kollektive forhandlinger og streikerett, vil risikoen for barnearbeid øke.
Viktig stemme
Mens 168 millioner barn jobber globalt, er 200 millioner voksne arbeidsledige.
– Det er tydeligvis ikke mangel på arbeidsplasser. Nettopp derfor er fagforeninger og arbeiderrepresentasjon viktige faktorer for å sikre og å organisere lovlig og anstendige arbeidsplasser for voksne arbeidere. Det finnes ingen enkle løsninger, men vi vet av erfaring at med fagforeningens styrke når vi de mange som er uten stemme i det ulovlige arbeidsmarkedet. Sikrer vi voksne arbeidstakere grunnleggende arbeidstakerrettigheter vil vi sakte, men sikkert også beskytte barna, sier Kailash Satyarthi
Du kan lese hele intervjuet med Kailash Satyarthi her
Piloten er nå avsluttet, og evalueringen viser at bedrifter, leverandører og arbeidere ser verdien av økt kunnskap om rettigheter og roller som leveres gjennom QuizRR tilnærmingen.
Sofie Nordström, grunnlegger av QuizRR, og prosjektleder Sandra Granath, var nylig i Oslo for å møte IEH-medlemmer som har deltatt i pilotprosjektet.
– At ti medlemsbedrifter møtes for kollektivt å bidra til at opplæringsløsningen vil fungere godt og at den praktiske gjennomføringen blir optimal, er unikt, sier Sofie Nordström.
Målbart og inkluderende
Piloten har gitt mye nyttig lærdom for videreutvikling av neste modul. Denne opplæringsløsningen vil være klar til lansering i Bangladesh i november, og Kina i mars 2018.
– Om vi skal trekke fram én enkelt ting, må det være målbarheten. Andre og mer tradisjonelle opplæringsmetoder er vanskeligere å måle. Vi vet ikke nok om det virkelige engasjementet. Vil det vare når en fra fabrikkledelsen er tilbake på fabrikk etter endt ett-dagskurs? Med QuizRR kan vi måle dette nøyaktig. Og vi når ut til alle. Både arbeidere og ledelse, sier Sofie.
– Gruppedynamikken blant deltakerne er også et positivt element. Det tvinger fram refleksjoner hos både arbeidere og ledelse. Kunnskapen deles av alle. I tillegg er det kostnadseffektivt og skaper faktisk endring på fabrikken, fortsetter hun entusiastisk.
Hun får støtte av kollega Sandra Granath.
– Motivasjonen må ligge i, og ligger i, «The Business Case»: What´s in it for me? Hvorfor skal vi gjøre dette? Hva er nytteverdien for vår virksomhet, sier Sandra
Tilbakemeldingene fra IEH-medlemmene som var tilstede på møte med QuizRR i Oslo, var positive. Og selv om utfordringene er store og forskjellige i Kina og Bangladesh, som er de landene verktøyet er prøvd ut i, var det stor interesse for fortsettelsen.
I 2015 etablerte IEH et samarbeid med den svenske virksomheten QuizRR og britiske Just Solution Network (samarbeidspartner i Joint Ethical Trading Initiative (JETIs) sosial dialog program i Bangladesh). Målsettingen var å bygge videre på den grunnleggende opplæringsmodulen QuizRR allerede hadde utviklet, kalt Rights and Responsibilities, med fokus på hvordan dialogen mellom arbeidere og ledelse kan styrkes. I perioden november 2016 til mai 2017 har IEH gjennomførte en pilot av modulen hvor IEH-medlemmene Bergans, Eurosko, Granit, Gresvig, Kid Interiør, Kristiansand Dyrepark, Pierre Robert, Unil, Varner og Voice har deltatt. Over 2500 personer på 20 fabrikker i Bangladesh og Kina gjennomført opplæring.
Bruker og utvikler i samarbeid
– Målet er å få enda flere, både IEH medlemmer og andre, til å bruke og utvikle verktøyet og innholdet sammen med oss i QuizRR. Samarbeidet med IEH er utrolig spennende og har gitt mange positive synergier gjennom erfaring, trening og evaluering, fortsetter hun.
Deltakerne i piloten ønsker nå enda mer informasjon og QuizRR-teamet tar læring av erfaringene
– Enkelte fabrikker er ikke klare for konseptet sosial dialog. De mangler basiskunnskap og må få denne på plass først. Det viser at vi får med oss hele arbeidsstokken, også arbeiderne på gulvet og det gjør det enklere å tilpasse opplæringen, sier Sofie.
Verktøyet gir mulighet til å drive effektiv kapasitetsbygging på alle nivåer i leverandørkjeden – arbeidere, mellomledere og ledelse på fabrikker. Det gir også en felles forståelse av rettigheter og ansvar på arbeidsplassen. Opplæringen skjer ved bruk av nettbrett og er ikke avhengig av internettilgang. Filmer og quiz-spørsmål sørger for aktiv læring. Først når opplæring av et visst antall arbeidstakere er gjennomført, kobles Wi-Fi til og opplæringsdataene – hvem som har gjennomført opplæringen, på hvilke tema og resultater. Deretter blir dataene lastet opp på QuizRR-portalen der merkevarene og fabrikkene får tilgang. Målet er å bidra til arbeiderrepresentasjon og arbeiderdialog gjennom å motivere og engasjere. Leverandørene kan selv hente ut rapporter på opplæringen som har blitt gjennomført.
Ulike typer utfordringer
– Piloten viser at vi står ovenfor ulike typer utfordringer i Kina og Bangladesh. I Kina er utfordringene knyttet opp mot retten til å organisere seg. Mens i Bangladesh går utfordringene mer på antall ansatte på fabrikkene. Flere tusen arbeidere ved én og samme fabrikk er ikke uvanlig, forteller Sofie.
Som en del av opplæringen er det også produsert filmer. Filmene viser gjenkjennbare problemstillinger. De er lokalt produsert, på det lokale språket og holder høy kvalitet.
– Tilbakemeldingene på filmene er utelukkende positive. De er informative, morsomme, inspirerende og engasjerende, forteller Sofie.
Arbeidernes engasjement og konseptet med involvering og sosial dialog er helt nytt. Det gjelder både for Kina og Bangladesh. Man går ikke fra null til hundre over natta, Mottakelsen har vært ulik i de to landene. I Bangladesh er dialogen relativt uproblematisk, mens det tekniske er en stor utfordring. I Kina er problemstillingen omvendt.
– Vi har fått mange positive tilbakemeldinger, men også kritikk. Det er i kritikken læringen ligger. Målbarheten i programmet gir oss mulighet til å forandre ut fra dataene vi får ut, og ikke minst hvordan og hva som skal forandres. Videre arbeid vil bygge på erfaringer gjort med pilotforsøket og skal komplementere allerede lært kunnskap, sier Sofie.
Eierskap til opplæringen
QuizRR verktøyet er per i dag utviklet for fabrikk, og kan brukes uavhengig av hvilke produkter som produseres – også lengere ned i leverandørkjeden, hos for eksempel underleverandører. Det betyr at det er like relevant for dagligvare som for møbler, tekstil, mote eller profilartikler.
– Utviklingen av nye opplæringsmoduler er enormt spennende og teknologien går raskt i våre dager. QuizRR kan også tilpasses ulike bransjer og behov, forteller Sofie.
I dag nettbrett, i morgen en mobil-app? En mobil-app hvor tillitsvalgte til enhver tid kan få den informasjonen han eller hun trenger. Og hvor fabrikkarbeiderne finner gjeldende lover og regler?
– Vi har tenkt i den retning, men foreløpig tror vi det er for tidlig. Et av faremomentene ved en mobil-app er at ledelsen mister følelsen av eierskap til opplæringen. Opplæringen er og skal være et ledelsesansvar, framholder Sandra.
For å bruke QuizRR må både arbeidere og ledelse logge seg inn med et passord. Derav også målbarheten. Tilgangen på internett er også en utfordring knyttet til en eventuell mobil-app.
– Vi tror det er viktig at arbeiderne kjenner på at det faktisk er arbeidsgiver som bidrar til kunnskap og opplæring. Systemet er i kontinuerlig utvikling og piloten har gitt oss nyttig erfaring som gjør at vi kan bli enda bedre, supplerer Sofie.
– Men i en drømmeverden hadde det vært flott med en gratis mobil-app som løste alle verdens problemer knyttet opp mot arbeidsforhold og arbeidstakerrettigheter, avslutter hun.
Leverandørene blir spurt om oppdragsgivere stiller etiske krav, og om de følger opp kravene hos leverandørene. Det er nettstedet Anbud365 som skriver om oppfølgingen av fjorårets undersøkelse.
Initiativ for etisk handel (IEH) og Anbud365 gjorde en tilsvarende undersøkelse i november 2016. Spørsmålet var om offentlige oppdragsgivere stilte etiske krav i tråd med grunnleggende arbeidstaker- og menneskerettigheter i anbudskonkurranser og om de samme oppdragsgiverne fulgte opp kravene hos leverandørene. Kontraktsoppfølging er generelt et svakt punkt hos mange offentlige oppdragsgivere. Med i undersøkelsen er IEH-medlemmer (leverandører), i det vi antar at de er spesielt opptatt av å skaffe seg kompetanse når det gjelder etisk handel siden de er medlemmer i IEH.
Hva gjør oppdragsgiverne?
1.januar 2017 trådte ny lov om offentlige anskaffelser i kraft. §5 sier at offentlige oppdragsgivere skal ha egnede rutiner for å fremme respekt for grunnleggende menneskerettigheter i anskaffelser der det er risiko for brudd på slike rettigheter. Undersøkelsen vil dermed avdekke hvorledes leverandører opplever sine oppdragsgiveres etterlevelse av den nye paragrafen.
– Vi er spent på om undersøkelsen viser noen utvikling, sier Magne Paulsrud, seniorrådgiver i IEH, og fortsetter: – Jeg håper det, men må innrømme at jeg ikke er sikker. Etter å ha jobbet 10 år med tematikken har jeg erfart at det går sent i offentlig sektor. Samtidig er jeg nysgjerrig på effekten av §5.
Konklusjonen etter vår november-undersøkelse var at det sto dårlig til med oppfølging av etiske krav. Rett nok viste resultatene at et økende antall oppdragsgivere stiller gode krav. I november i fjor var den nye §5 ennå ikke trådt i kraft, men vår undersøkelse viste at IEH-medlemmene ønsket paragrafen velkommen. Sammen med IEH hadde flere av medlemmene lobbet for et strengere regelverk av økonomiske, juridiske og moralske grunner. IEH og enkelte av deres medlemmer har vært banebrytende på dette området gjennom bl.a. utvikling og testing av krav.
Høyrisikoanskaffelser
Mellom våre to undersøkelser er rapporten «Arbeidstaker- og menneskerettigheter i offentlig innkjøp – En undersøkelse om bruken av etiske krav i høyrisikoanskaffelser 2009–2016» lansert. Det er IEH, sammen med Difi (Direktoratet for forvaltning og IKT), som står bak undersøkelsen og rapporten.
Status for anskaffelser i 2016 er særlig interessant, heter det i rapporten, fordi dette danner et «nullpunkt» for å vurdere effekten av lovens § 5 på oppdragsgiveres anskaffelsespraksis for å fremme respekt for menneskerettigheter i offentlige kontrakter. For å kunne si noe om utviklingen videre må det gjennomføres nye undersøkelser på et senere tidspunkt.